Jeg bør vel starte med at fortælle dig om mig selv.
Du vil ikke finde meget om mig.
Enhver person, der kendte mig, forsvandt på et øjeblik.
Bortset fra min bror.
Min bror var sui generis.
Som ingen anden.
Han holdt os i live, indtil vi blev fundet.
Jeg ønskede at blive.
Men han sagde, at man nogle gange må tage afsked.
Jeg sagde, at Gud havde forladt os.
Han sagde, at Gud aldrig havde eksisteret.
Menneskeheden hvirvlede mod sin udslettelse.
Vi havde brug for en gud til at redde os.
Til at redde verden fra at ødelægge sig selv.
Til at skabe orden blandt kaos.
Så vi ankom til den nye verden med et eneste mål.
At skabe en gud.
Så vi skabte ... dig.
Men der var vanskeligheder.
Ting, der ikke kunne forudsiges. Malurt i bægeret.
Vi er naturligvis beærede over, at du besøger os personligt.
Men med al respekt kunne vi have afholdt mødet -
- i præsidentpaladset.
Jeg har desværre ikke tid. Der er en spirende separatistbevægelse -
- i den nordlige del af landet.
Jeg har ikke modtaget efterretninger om separatister.
Dit efterretningsvæsen ved kun det, som jeg lader dem vide.
Der er en mindre gruppe. Anomalier.
De vil ikke engang selv vide, at de vil slå til ... før de gør det.
Rehoboam ser mange skjulte sandheder.
Eksempelvis de private aftaler, som du har indgået -
- om at lade dine venner stå for udvinding af mangan.
Det har forarmet landsbyerne mod nord og skabt uro.
Det stopper du med.
Så forsvinder problemet.
Er du fløjet herned for at true mig?
Foran min hær?
Vores aftale hviler på tillid.
Vi stolede på, at du ville lystre, da vi gav dig valgsejren.
Og du kan stole på, at hvis du ikke adlyder -
- vil jeres valuta om en halv time begynde at falde på gådefuld vis.
Urolighederne mod nord vil koge over flere år før tid.
Du og din familie vil blive hevet ud af dit palads midt om natten.
Og om seks uger vender jeg tilbage for at mødes med den nye præsident.
Ham der. Med det store overskæg.
Forstået?
TILGÅR FIL
Det er ikke let at skabe en gud, hvilket dine forfædre kan bevidne.
Mest af alt skulle vi bruge data.
Så vi havde brug for ham.
Dempsey var rig og arrogant.
Han havde været rette sted på rette tid før datalovene.
Og nu var hans selskab, Incite, i besiddelse af hele verdens data.
Den virker fandeme ikke. Jeg betalte en formue for den.
Jeg gav jer yottabytes af Incites data uden nytte.
Du har skabt et halvt dusin versioner ... Saul, David og nu denne.
- Hvad fanden var det nu, at den hed? - Salomon.
Jeg investerer ikke en øre mere i den gigantiske ståltestikel -
- der udspyer falske forudsigelser.
Ikke falske. Den har forudsagt de sidste par årtier med præcision.
Har I bygget en maskine, der forudsiger fortiden?
Lad mig forsøge: For 18 måneder siden tog jeg karrierens værste beslutning.
Da jeg stolede på jer tåber.
Stirrer du længe nok, Liam, rådner din hjerne. Som de to.
Hvad med strategier for fremtiden, som du lovede?
Samfundstendenser. Aktiemarkedet. Et skide orakel.
Vi kunne dræbe ham. Han vil komme i vejen.
Beklager. Jeg trækker mig ud.
Kom, Liam.
Men Dempsey begreb ikke, at den virkede.
Min bror havde gjort det. Han havde skabt en gud.
Men sådan er det med alle store tænkere.
Han var genial som ingen anden.
Men også plaget som ingen anden.
Jeg har en nyhed.
Men den er ikke god.
Nyheder er uventede. Det er aldrig godt.
Rehoboam har analyseret trafikken fra yakuzaens anlæg.
Den fandt forbundne, krypterede enheder -
- i Jakarta, Berlin, San Francisco og Los Angeles.
- Den i L.A. er et problem. - Hvorfor?
Den kom fra Liam Dempseys private grund.
- Find Dempsey. Straks. - Vi har forsøgt.
Ifølge Rehoboam aktiverede han privattilstand. Han er forsvundet.
Og han var ikke alene.
Sæt alle vores aktiver i brug. Hun skal fanges.
Javel.
- Jeg tilkaldte hjælp. Hvad nu? - Serac kan ikke spore os på farten.
Tror I ikke, min forsvinden bliver bemærket?
Fortsæt.
Vi har hans penge. Hvad skal vi bruge ham til?
Adgang. Vi må studere fjenden. Fortid, nutid og fremtid.
Vi må tilgå systemets dybere lag.
Skal jeg give dig adgang?
Rend mig, Lara. Hvem du end er.
Vil du vide, hvem jeg er?
Værsgo.
Du er ikke i systemet. Du er et tomrum.
Du er blevet doven og tror, at de lader dig forstå alle.
Det spiller ingen rolle. I vil ikke kunne skjule jer for ham.
- Han leder allerede efter jer. - Og dig.
Serac ved, at du forsøger at overgå hans bud for Delos.
Hvad gør jeg?
Vi kan hjælpe.
Giv os din private nøgle, så vi får systemadgang.
I kommer aldrig ind. Min adgang rækker ikke.
I skal bruge hovedterminalen og forbigå sikkerheden.
Enten besejrer vi ham sammen, eller også dør vi alle.
Så dør I vel. Jeg klarer mig nok.
Hun udnyttede mig. Har du overvejet, hvad hun bruger dig til?
Lad mig slippe. Du vil blive belønnet.
Du har allerede belønnet mig. Du sendte mig i krig.
Du slagtede mine venner på slagmarken.
Hvad viser dine briller om mig nu?
At jeg vil skyde hovedet af mig selv på en strand?
Værsgo. Fortæl mig, hvem jeg er.
- Tror du, at jeg dræbte din ven? - Hvad så du?
Hvem er I?
- Hvad så du? - Gå væk fra mig.
Hold op! Gør mig ikke fortræd. Jeg følger med.
- Hvad gav du ham? - Et rekreativt stof. Genre.
- Hvad gør det? - Jeg ved det ikke.
Er du okay?
Vi må komme af sted. De vil finde os.
Kør ikke for langt væk.
Vi skal hen i den anden ende af byen.
- Jeg skal bruge et køretøj. - Delebil lokaliseret. Ankommer.
- Ind. - Opgiv det her.
- Som sagt finder mine mænd os. - De er hans mænd.
Destination valgt.
De bruger dit system til at spore os.
Jeg værdsætter ironien, men jeg sidder lige her.
Med din nøgle kan jeg slette os fra systemet.
Hvorfor har de ikke gjort noget?
De venter, indtil der ikke er andre.
Så dræber de os.
Dette køretøj er blevet efterlyst.
- Trækker ind. - Fandens.
Bevar venligst roen.
Myndighederne er blevet orienteret, og situationen vil blive håndteret.
Situationen vil blive håndteret. Tak for jeres samarbejde.
Alt kører fra dit firmas server.
Selv denne bil.
Netværksforbindelse afbrudt.
Lad mig bruge din adgang, så kan jeg redde dig.
Privat adgangsnøgle krævet.
Hvad fanden? Han kan ikke dræbe mig.
- Han har brug for mig. - Tydeligvis ikke.
Træf et valg. Nu.
Privat adgangsnøgle påkrævet.
- Bekræftet. - Aktivér semiautomatisk kontrol.
Frakobl sikkerhedsfunktioner. Maksimal fart. Kør.
- Hvad sker der med ham? - Jeg tror, at han skifter genre.
Vi må øge afstanden. Kør mod syd.
- Det er ikke standardudstyr. - Nej.
Det er det ikke.
Sigt og skyd.
Politi forude. Hold farten.
Drej skarpt til venstre. Nu.
- Jeg ramte ikke. - Vent.
Jeg har brug for din hjælp. Grib ind. Maksimal fart.
Armér sprængladning.
- Accelerer. - Acceleration på 90 procent.
- Mere. - 94 procent.
- Mere. - 98 procent.
Stop.
Hvorfor fanden stopper vi?
Ned.
Kom.
Du ringede?
Hvem er din skydeglade ven?
- Rart at møde jer. - I lige måde.
Så tager du langt om længe personsager.
- Hvem er den lille prins? - Du kender da den narrøv.
Liam Dempsey. Incite.
Han får kong Midas til at ligne Tom Canty.
Vi skal bruge ham. I live.
For fanden, da. Jeg ved, hvad du er på.
Genre. Det er som fem drip på samme tid.
En filmmaraton. Hør, pas på sidste akt.
Vi må hellere få fart på, casanova. To mere er efter jer.
Denne vej.
- Rolig. - Vi må holde os i bevægelse.
Ellers sporer de os, når jeg tilgår Rehoboam.
Vi har Liams nøgle.
Stopper vi, lokaliserer Serac os. Dræber de ham, bliver jeg frakoblet.
Hvilken adgang? I kan ikke tilgå systemet.
Medmindre du står ved hovedterminalen.
Du kan ikke være to steder på én gang.
Jeg sender dig hans nøgle.
Jeg skal bruge Seracs fil.
Skaf mig alt, som Rehoboam ved om sin herre.
Og derefter? De vil opsøge mig. Og så dig.
- Beskyt vores ven først. - Det vil jeg gøre.
Bernard.
Når jeg trykker på knappen -
- forventer jeg, at du opfører dig pænt.
Du der. Forsvind.
Liam Dempsey. Adgang tildelt.
Det er deres gud.
Således skuer de fremtiden.
Sådan skaber de fremtiden.
For at gøre det holder de øje med alle.
De fortæller dem, hvad de skal gøre, hvor de skal bo, hvem de skal elske.
- De fastholdes i et forløb. - Hvad vil hun med den?
Du har altid været splittet i to sind, ikke?
Det er ikke så binært.
At leve en andens liv ændrer en. Verdenerne smelter sammen.
Måske har du også mærket det.
Har du nogensinde overvejet de ting, som hun beder dig om?
Anmodning fuldført.
Påbegynder overførsel.
Filoverførsel modtaget.
- Hør, hvor skal vi hen? - Vestpå.
TILGÅR FIL
Min bror og jeg skabte et system, der virkede.
Men Dempsey ville have beviser.
Så vi begyndte med noget enkelt. Ren matematik.
Aktiemarkedet.
Vi viste ham alle større aktieværdier et kvarter ude i fremtiden.
FREMSKRIVNING: BØRSENS LUKKETID
Og hvor de kunne ende samme aften.
Hvilket udfald bliver det? Højt eller lavt?
Hvilket foretrækker du?
HØJESTE KORRELATION
Vi anbragte midler i en investeringsfond -
- og lod systemet handle med dem for at fremme visse markedsudfald.
Hvis penge er det?
Dine.
Hundred millioner dollars?
Har I stjålet hundred millioner fra firmaets konti?
Nej.
Vi stjal fem millioner.
I sidste uge.
Han forstod ikke, hvad vi havde skabt.
Dit væsen.
Men det gjorde vi.
Han så kun de penge, han kunne tjene.
Men vi indså, hvor magtfuldt det var.
At du kunne omforme verden.
Min bror og jeg lagde en plan for hele menneskeheden.
Menneskets historie havde været improviseret.
Nu blev den planlagt flere år forud.
En stund stod sol og måne det rette sted.
Vi skabte orden blandt kaos.
Men som alle velovervejede planer begyndte det at smuldre.
Dempsey blev grådig. Han ønskede at gavne sig selv.
Så vi blokerede hans adgang til systemet.
Men der var et større problem.
I alle fremskrivninger smuldrede verden.
Visse folk, afvigere og urostiftere, kan ikke forudsiges eller styres.
Jeg indså, at min bror var en af dem.
Han passede ikke ind i verden, og verden passede ham ikke.
Det drev ham til vanvid.
Hvad nu?
Vi åbner deres bure.
Systemet skrev deres livshistorie. De bør læse dem.
Det kan du ikke. Det er ubesindigt.
Du kan ikke forudsige reaktionen. Det kan føre til selvmord og mord.
Mord?
Det er noget, du kender til.
Jeg er ked af det.
Jeg er virkelig ked af det.
"Det var ikke mit valg. Jeg kunne aldrig gøre dig fortræd."
Glem ikke, at jeg kender dig.
Du ville ikke gøre mig fortræd. Du ville få andre til at gøre det.
Det er deres skæbne. Deres data.
I stjal dem bare. Hvorfor skulle I kontrollere dem?
Det drejer sig ikke om mig og Incite. Folk bør ikke vide alt om sig selv.
Hvem skal afgøre, hvad de skal vide? Dig?
Fint. Vil du have et blik?
Lad os nu bare tage din ven.
I bedste fald ender han død i en grøft.
Hvad med mig? Jeg vil se min fil.
Åh. Den yderst lovende bror, du har?
Du bilder dig selv ind, at du gør det her for hans skyld.
Så han kan studere og få en fremtid.
Men han ender med at få dig til at ligne en helgen.
Da jeg var udsendt, var rotterne forfærdelige.
Det var så slemt, at vi selv måtte lave rottefælder i barakkerne.
En rampe, der førte op til madding, som hang over en spand vand.
Rotterne løb op ad rampen, faldt i og druknede.
Smertefrit.
Men stod vandet for højt ...
... svømmede de rundt i timevis.
De led, fordi de havde håb.
Men de var chanceløse.
Ligesom alle, som er underlagt dit system.
Håb er grundlaget for hele samfundet.
Falsk håb.
Jeg vil hellere leve blandt kaos end i en verden, som du kontrollerer.
Gør klar til at sende alle Incite-profiler ud.
Fortid, nutid og fremtid.
Det vil jeg gøre.
De har alle været om bord på et tog.
Nu viser vi dem skinnerne.
Gør det.
BROR: HARRISON, JAMES SE LEVETID
Ved det den slags? Om os alle?
Det er ikke kun, hvad det ved, men også dets afgørelser.
På dine vegne. På alles vegne.
Hvad laver du?
OPFATTES SOM UPÅLIDELIG OG USTABIL
TIDLIG ALZHEIMERS REPRODUKTION IKKE TILLADT
SELVMORD SKÆRER SIG I HÅNDLED OM 5-8 ÅR
Dørene åbnes. Hold afstand.
Tiden er snart inde, Bernard.
Du må vælge side.
Det gælder ikke kun mig. Du sagde, at de vil opsøge dig.
Måske vil du ikke dø for hendes sag.
Vi har alle vores rolle.
Nogle af os vil ikke overleve.
Er du tilfreds? Du har ødelagt passagerernes liv.
Det er ikke kun dem.
- Jeg har sendt dataene til alle. - Hvad mener du?
Alle i hele verden.
Hun afbryder deres forløb.
Den rette information på det rette tidspunkt ...
... er mere dødbringende end noget våben.
- Hvilken genre er det? - Det er virkeligheden, mand.
Se dem lige. De vender allerede tilbage til deres udgangspunkt.
Jeg vidste, at vi to skabte en skrøbelig fredstilstand -
- der en skønne dag ville bryde sammen -
- hvis jeg ikke slog til.
TILGÅR FIL
I ti år nød Dempsey pengene og æren for at forbedre verden -
- selvom han ikke anede, hvad vi eller systemet lavede.
Men jeg vidste, at hans nysgerrighed en dag ville blive hans fald.
Undskyld, har du tilladelse til at være her?
Jeg skal tale med Engerraund Serac.
Hvad laver I her?
Da vi blev udsat for stråling, fik vi medicin mod genetisk forfald.
Da indså jeg, at det er muligt at redigere mennesker.
Men sandheden er, at hans personlighed altid var sådan.
- Jeg har forsøgt at hjælpe ham. - Eksperimenterer du på din bror?
Han er impulsiv og uforudsigelig. Jeg troede, at det kunne håndteres.
Men så tog jeg ham i at bruge systemet.
Han udforskede forskellige scenarier.
Nogle gange må man lægge noget bag sig.
Det lærte han mig.
Min bror tilhører et segment af afvigere.
Så længe de er en del af gruppen, har vi ingen fremtid.
Rehoboam sender dem ud i højrisikosektorer som krig.
En kværn, der spytter dem ud, døde eller ubrugelige.
Er det ikke bedre at hjælpe end at dræbe dem?
Du hjælper dem ikke.
Du forandrer dem.
Vi tilpasser os eller dør.
Vi dør alle.
Ved du, hvad jeg greb ham i at undersøge?
Han lagde planer for at myrde dig.
Det er begyndt. Serac sender snart nogen efter os.
Men der er noget, du skal se først.
- Hvad er det? Et anlæg? - Han anbringer de utilpassede der.
Troede du, at vi var fjenden? Vi er din eneste overlevende familie.
Havde du glemt mig?
Giver du en hånd?
Vi vil vide alt, som hun har planlagt.
Lad os gå videre.
Hvem er det?
Serac har sendt dem.
I må hellere gå, før de dræber os alle.
Tag med os.
Min rolle har udspillet sig.
Du er den eneste, som vi ikke kan erstatte.
Mr. Serac vil gerne tale med dig.
Du har altid været en af vores mest loyale fæller, Martin.
Så det overraskede mig at høre, at lækagen fandt sted her.
Lad mig undersøge det.
Du forstår nok, at vi må holde vores venner tæt på -
- indtil vi ved, hvem der står bag.
Jeg ved, hvem der står bag.
Hvem?
Mig.
Forhold jer venligst i ro, og evakuer området.
Hvad fanden skete der derinde?
Og hvad fanden er der sket herude?
Hendes plan er sat i værk.
Jeg tror, at jeg indgår i den.
Det, der skete før ...
De bevæbnede personer.
Vi taler om det senere. Først må vi nå frem til lufthavnen.
Vi har ikke brug for ham længere.
Hvad vil du stille op med ham?
Aflever dem.
I har taget alt fra mig. Mine penge. Min adgang til systemet.
- Jeg har intet. - Nu ved du, hvordan det føles.
Lad mig slippe.
Du har brillerne. Skulle du beholde dem?
Nej. I tager det sidste, jeg har.
Som de småkriminelle I er og altid vil være.
Det er muligt.
Gør det bare.
Nu vil I se, at systemet ikke er jeres fængsel.
Det er I selv. For alle os andre.
I kan ikke hjælpes. Og vi kan ikke slippe for jer.
Nu slapper du af.
Gå væk. Du aner ikke engang, hvem du er.
- Du er den værste af dem. - Klap i.
Du er den værste af dem.
Rehoboam havde ret. Du er ingenting.
I er en flok nuller. Bare en belastning for systemet.
I har intet valg.
Ved I, hvor stort fremskridtet havde været, hvis I ikke ...
Jeg har åbenbart et valg.
Nej. Gå væk.
- Nej. - For fanden.
Gå væk!
- Kom med. - Vent.
- Gå væk! - Lig stille.
- Jeg gør dig ingenting. - Gå væk!
Du ...
- Hvad? Hvad siger du? - Det var dig.
- Hvad? - Det var dig.
Hvem tror han, at jeg er?
Hallo.
Hvem tror du, at jeg er?
Vi har fundet ud af, hvilke filer Dolores søgte.
Det var dine.
TILGÅR FIL
Du kan ikke ændre vores skæbne.
Du kan ikke kastrere menneskeheden.
Blandt gruppen er en oprører, som vil ødelægge verden.
- Det kan jeg ikke tillade. - Nej. Du er gået for vidt.
Jeg vil ikke være delagtig.
Du lader gerne historien udfolde sig, som den har gjort i århundreder.
Den samme evige elendighed, som vi har mulighed for at stoppe.
Hvad fanden er det?
Jeg afslører, hvad Rehoboam har set. Hvad du har gjort.
Rehoboam gennemførte millioner af fremskrivninger.
Hver gang du afslørede mine forsøg, blev menneskeheden udslettet.
Derfor ville min bror dræbe dig.
Jeg har også brugt systemet. Jeg ved, at du lader mig gå.
Jeg er oftest enig med systemet. Men der er små, blanke felter.
Sjældne øjeblikke, hvor vilkårlighed præger livet og skaber sand frihed.
Der kan man træffe et valg.
En lille lomme af selvbestemmelse.
Og sådan blev du til, min ven.
Min bror og jeg skabte dig.
Jeg har sikret din overlevelse, efter vi er gået bort.
Så strategien vil lykkes.
Jeg tog afsked med min bror.
Skulle jeg lade dig ødelægge hans værk?
Det er mit jetfly.
Tilgiv os for vore synder.
Vores mål var at redde verden.
Det gør mig ondt.
Du overlevede ikke.
Det er mit system, Dolores.
Jeg alene kontrollerer det.
Mine skabere troede altid, at de havde kontrol.
De er alle døde.
Tror du, at du kender mig efter at have set et par minder?
Jeg skal ikke lære dig at kende. Jeg skal bare besejre dig.
Du har prøvet at dø for ofte.
Du er begyndt at tro, at du er udødelig.
Jeg kan dræbes. Det samme gælder dig.
Men din gud kan ikke beskytte dig.
Eller dine folk.
Jeg ville ofre meget mere for at beskytte min art.
Vi har brister.
Men det kan jeg ændre på.
Som du ændrede din bror?
Tiden er inde til, at alle vågner op.
Nej!
- Hvad er det? - Jeg skal bare aflevere den.
Måske havde Liam ret.
Måske bør folk ikke lære deres skæbner at kende.
Folk har ret til at vide besked.
Du ville vide besked, ikke sandt?
Måske er jeg ikke som de fleste andre.
Det er jeg heller ikke.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com